Prepoznaje li naše tijelo razliku između prirodnog i rafiniranog šećera?
![](https://svjetlo-islama.net/wp-content/uploads/2023/12/secer-780x470.jpg)
U današnje vrijeme sve više postajemo svjesni negativnog uticaja rafiniranog šećera na naš organizam. Često čujemo upozorenja o smanjenju unosa šećera te zamjeni slatkih poslastica zdravijim alternativama, poput svježeg ili suhog voća. Međutim, jeste li se ikada zapitali kako naše tijelo razlikuje šećer iz voća od onog iz čokolade?
Mnogi od vas znaju da je bijeli konzumni šećer po svom hemijskom sastavu saharoza, spoj glukoze i fruktoze, te da je fruktoza voćni šećer. Naše stanice koriste glukozu kao glavni izvor energije, stoga fruktoza, bilo da potiče iz bijelog konzumnog šećera ili čokolade, mora proći kroz proces prerade u glukozu kako bi bila iskorištena za proizvodnju energije. Pa zašto je onda važno da li ćemo pojesti parče čokolade ili voćnu energetsku pločicu?
S obzirom na to da je rafinirani šećer sastavljen isključivo od glukoze i fruktoze, brzo prolazi kroz probavni trakt, uzrokujući ubrzanu apsorpciju i nagli skok glukoze u krvi. To je onaj početni osjećaj zadovoljstva koji imate kada uzmete parče čokolade. Međutim, ovaj nagli skok glukoze u krvi aktivira gušteraču, koja počinje intenzivno lučiti inzulin, hormon odgovoran za transport glukoze u stanice. Nagla lučenja inzulina mogu dovesti do hipoglikemije, odnosno sniženja razine glukoze u krvi, što pokreće ponovnu želju za slatkim. Tako ulazimo u začarani krug stalne težnje ka slatkim namirnicama, što može rezultirati dugotrajnim osjećajem umora i razdražljivosti, a prvenstveno prekomjernim unosom “praznih” kalorija, bez drugih važnih nutritivnih komponenti koje podržavaju naše zdravlje.
S druge strane, voće pored prisutnih šećera, sadrži i obilje vitamina, minerala, vlakana i antioksidanasa, koji u značajnoj mjeri poboljšavaju opće stanje organizma.
Vlakna koja sadrži voće dosta usporavaju apsorpciju fruktoze u crijevima, tako da posljedično imamo postepeno povećanje i stabilizaciju razine glukoze u krvi, bez naglih oscilacija kao kod rafiniranog šećera. Dakle, voće nije samo ukusan zalogaj – to je prirodni saveznik za održavanje stabilnosti energetskog nivoa, pružajući nam ne samo slatki užitak, već i pozitivan doprinos našem cjelokupnom dobrostanju.
Ovdje je izuzetno važno napomenuti da unatoč prednostima, unos voćnog šećera treba biti umjeren, posebno za osobe koje imaju problem s regulacijom šećera u krvi. To što unosimo šećer prirodnog porijekla nikako ne znači da ga možemo konzumirati neograničeno. Naprotiv! Izuzetno je važno voditi računa o uravnoteženoj ishrani, te unos šećera, pa čak i prirodnog porijekla, treba prilagoditi dnevnim kalorijskim potrebama.
Za akos.ba piše: Ibranović Merjema, doktor medicine i specijalista nutricionizma.
Izvor:akos.ba